Din episoadele anterioare...
Privește. Dr. Brenner, acesta este fiul meu, Mateo.
Vei face vizite la domiciliu la ferma noastră, unde cultivăm...
Știu ce cultivați, dar am înțeles.
Acum am înțeles.
- Mulțumesc. - N-ai pentru ce.
Am făcut sex. Voi sunteți căminul meu.
Și deja mi-e teamă că am dat-o în bară.
Da...
Nu e pacientă. E soția mea.
De cinci ani e în starea asta și totuși
o țin legată la aparate. Vezi și tu.
Ce mare lucru?!
Era pachetul meu!
O duzină de chifle pe care mi le-a trimis mama din New York
- și tu le-ai mâncat pe toate?! - Îmi pare rău!
Am insomnii și carbohidrații mă ajută să adorm.
O să-ți cumpăr eu altele.
Nu! N-ai de unde să cumperi chifle în junglă!
Sunteți așa de normali acum...
Nu sunteți nici stânjeniți, nici tăcuți.
E ca și cum aș fi acasă cu un frate și o soră normali,
doar că nu s-ar culca unul cu altul, deci un frate și o soră normali. E bine.
Totul e așa cum ar trebui să fie.
Scuze. V-am întrerupt.
Luați-o de la "N-ai de unde să cumperi chifle în junglă".
Ești cel mai groaznic coleg de cameră.
Eu? Eu? Nu eu sunt ăla care ne face să locuim cu o găină murdară la fund!
Te rog! Găina aia e de zece ori mai curată
decât vei fi tu vreodată și are și un nume.
O cheamă Cina!
Salut, nebuno. Am ceva pentru tine.
Ce mai e? Flori, ciocolată?
O probă de urină. Ai lăsat-o în curte.
Da.
Vezi tu, nu te mai bat la cap, nu vreau să mă mai fac de râs.
La ce bun?
Acum știu că mă iubești și știu că știi că te iubesc,
așa că tot ce te reține, din câte văd,
este teama, iar asta nu poate fi tratată cu toate cadourile din America de Sud.
- De ce mi-ar fi frică? - Să nu fii rănită din nou.
Așa-i, dacă o femeie nu sare pe tine, înseamnă că e stană de piatră.
Plasticianule, Minard, grupul de enoriași construiește o școală într-un sat din aval.
S-au plâns de niște zgârieturi și fleacuri.
Nimic serios, dar duceți-le apă. Excursie de plăcere.
Știi care-i partea bună la excursiile astea? Carbohidrații.
Ți-am spus că o să-ți cumpăr, bine?
Magazinul Zabar e la peste 4800 de km distanță!
"Magazinul Zabar e la peste 4800 de km distanță!"
- Totul este așa cum ar trebui să fie. - Dacă spui tu...
Domnule, nici nu mai știu
de câte ori v-am cerut să plecați.
- Nu e în regulă să apăreți aici și... - E vreo problemă, Clark?
Încerc să-i explic acestui domn că, în mod normal, doctorii tratează pacienții.
Iar eu îi spun că, dacă nu am ecusonul ăla, nu înseamnă
- că nu sunt medic. - Aia e ață dentară?
Da. Mereu am folosit-o pe teren ca să suturez plăgile.
Ce mai șmecherie! Uită-te. Așa e.
Ești ca nou.
Ascultă, nu poți intra aici și să începi...
- Nu lucrezi aici! Nu e clinica ta. - Vezi, aici te înșeli.
Jonah Simpson! Ce naiba faci aici?
Salut, Benji băiete! Ce mai faci?
- "Benji băiete"?! - Credeam că ești în Ecuador.
Nu. Am terminat acolo săptămâna trecută. M-am gândit să fac un ocol
- și să vizitez clinica noastră. - Băieți, el e Jonah Simpson.
Să nu aveți prejudecăți că e australian.
- E în regulă. - Drăguț.
El e australianul cu care ai fost coleg la facultate?
Da. A venit aici cu Abby și cu mine.
El a pus bazele aici. Am încercat să-l conving să rămână, dar...
- Mie nu-mi place să fiu legat de un loc. - Da, da. Flăcăul a fost peste tot.
A făcut de toate. A tratat amputații în Haiti, pe refugiați în China.
Frate, te-ai descurcat și tu destul de bine aici.
Am auzit că ai o sală de operații perfect funcțională.
- Așa e? - Da, ne descurcăm bine.
- Am avut și un caz Whipple anul trecut, nu? - Ai făcut vreun un transplant de rinichi?
Nu știu dacă suntem pregătiți pentru un transplant acum.
- Poate, cândva... - Ce zici de astăzi?
Primul transplant de rinichi din clinică. Ce zici, Keeton, bătrâne?
Vrei să scrii istoria?
LA CAPĂTUL LUMII Sezonul 1 Episodul 11
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Aveam programată o sală de operații dar ne-au dat afară în ultimul moment.
Găsim un spital important în câteva luni.
Cu diabetul și tensiunea lui, nu mai are luni de zile de trăit.
Primitorul e sub medicație antirespingere. Donatoarea e nepoata lui. E compatibilă.
- Le-am făcut analize amândurora. - Nici măcar nu avem dializor.
- Dacă ceva iese rău... - Oricum, moare în câteva săptămâni.
E un risc. Nu trebuie să ți-l asumi.
Sigur că nu.
Benji, nu te presez...
Dar îți amintești ce spunea Abby când am deschis prima oară ușile astea?
"În fiecare zi avem o șansă să facem ceva grozav aici".
Sentimentală ca orice femeie, dar isteață foc, fata.
Suntem ultima șansă a acestui om. Nu-l putem refuza.
Sfântă Fecioară!
Zece zile am stat aici.
Bine. Înainte să plecați... Enoxaparina. Previne formarea cheagurilor.
Am luat-o. Acum spune ce ai de spus
și apoi să plecăm.
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Măi, tăntălău! Asta-i tot?
- Doar atât îi spui frumoasei doctorițe? - Mamă...
Care are șolduri zdravene și știe să gătească? Vorbeau asistentele.
Sunt sigură că vorbeau,
- dar despre altcineva. - Și tu n-ai nimic să-i spui
fiului meu chipeș, viitor avocat, cu mușchi puternici...
Gata, mamă. Ajunge.
E viața ta.
Nu-i treaba mea dacă vrei să ți-o irosești.
Ce mai pețitoare, mama ta.
Îi placi mult
și nu înțelege
de ce noi doi nu mai...
Îi tot spun că e vorba de o problemă numită frunza de coca.
Așa-i. Drogul acela mic, interzis în toată lumea.
I-am spus că s-a terminat, dar...
Am avut o șansă, nu?
Da, am avut.
Voi trece pe la sfârșitul săptămânii să văd cum se simte.
Mulțumesc...
Pentru tot.
Nu are mușchi chiar atât de mari. Am văzut eu și mai mari.
Am ceva care te va înveseli.
Sunt bine. Nu e nevoie să mă înveselească ceva.
Keeton face primul nostru transplant de rinichi
- și te vrea în sală. - Cu excepția acestui lucru.
Aseară l-am culcat, ca de obicei,
apoi l-am găsit azi-dimineață adormit pe pragul ușii
ca o pisică vagabondă, cu piciorul răsucit cum vedeți.
Cum ai ieșit afară, Domingo?
- Nu știu. - Nu știi, tată?
Numai asta spune în ultimul timp. Parcă aș trăi cu un papagal.
- E rupt? - Proteza de șold i s-a dislocat
și va trebui s-o pun la loc.
- Numai voi doi locuiți acolo? - M-am mutat înapoi când a murit mama.
Am crezut că-l voi învăța să gătească și o să-mi văd de drum.
Asta era acum 30 de ani și încă nu știe să-și fiarbă un ou.
- Gata, tată! Nu te mai scărpina! - Matilda.
O să te iriți!
Matilda, vrei, te rog să aștepți afară până termin?
Ajută-mă, te rog!
Pune mâinile așa. Gata, Domingo.
Începem. Trebuie să pun
femurul în linie cu articulația șoldului.
- De unde ai vânătăile astea? - Nu știu.
Domingo, ai vânătăi pe gât
- și par a fi urme de degete. De unde le ai? - Nu știu.
Dle Perez, dacă vă face cineva rău, vă pot ajuta.
- Nu știu. - Bine.
Sunt de acord cu grupurile astea de enoriași care construiesc școli
și alte fleacuri, dar nu-și pot lua cu ei plasturi?
Am obosit de atâtea excursii de plăcere.
Bucură-te că nu sunt elevi de liceu.
Dacă sunt adulți, au grijă.
Ești sigură?
Zici că-i Woodstock.
Reese, dă-i lui Dylan ciocanul înapoi, bine?
Dylan! Nu-ți mai scăpa ciocanul, omule!
Ești sigur că vrei să-i ai pe toți acolo?
- Nu pare prea sigur. - Am totul sub control.
- Cu ce vă pot ajuta? - Sunt Mina Minard.
El e Tommy Fuller. Suntem medici de la clinică.
Grozav. Mersi că ați venit. Nu-i nimic serios.
În general vânătăi și cucuie, dar avem o grămadă.
- Sunt șeful de echipă, Pher. - Cum?
Prescurtarea de la Christopher.
Uite, Pher, ai un motiv să te alegi
cu toate rănile astea
- și acela e că aici e dezastru. - Ce tot spui?
Oamenii tăi folosesc uneltele fără ochelari de protecție,
iar tu nici măcar nu ești încălțat.
Da, ce nebunie, un tâmplar care să nu poarte pantofi.
Mă gândesc la cineva anume.
A trăit acum vreo 2000 de ani.
Ascultă, nu ești în Portland. Aici e lumea a treia.
- Ai putea face tetanos sau... - Se numea Iisus.
Tipul ăla bea din râu?
Bietul copil a muncit pe rupte de când am ajuns.
- I-am spus să se hidrateze. - Apa asta
e plină de paraziți. De-asta fac diaree.
E o chestie ca și oul cu găină.
Cine știe care a fost primul?
Noi știm! Paraziții au fost primii.
- Paraziții sunt mereu primii. - Bine.
- Așa merge. - Deci...
Nu suntem muncitori profesioniști. Suntem voluntari
dar ce ne lipsește ca experiență ne prisosește ca pasiune.
Încercăm să facem lumea asta nebună puțin mai bună.
Aveți grijă!
Dr. Simpson spune că ești singura rudă a lui Eduardo.
Avea o soră, mama mea. Ea a murit când eram eu mică,
așa că Eddie m-a luat și m-a crescut ca pe copilul lui.
Era suficient.
Spune că ea era tot necazul care-i trebuia, fiică adevărată sau nu.
Ți-a explicat dr. Simpson despre operație?
Azi îți vom scoate rinichiul stâng.
Știu în ce mă bag, dnă doctor.
E normal să fii nervoasă, Ana.
Ceea ce faci pentru unchiul tău
e uimitor.
Dar e și permanent.
Nu mai ai cale de întors.
Când s-a îmbolnăvit unchiul, n-a vrut să mă lase să donez.
Am zis că-mi scot prostia asta de rinichi
indiferent că vrea sau nu.
Omul acesta mi-a dat o viață când a mea era aproape pe sfârșite.
Sigur că voi face și eu la fel pentru el.
El trebuie să se odihnească,
așa că poți tu să completezi formularul ăsta.
Numele lui, data nașterii, adresa...
Dr. Simpson m-a pus deja să scriu formularele.
- Spunea că e totul în regulă. - Da, știu.
Dar asta e politica în clinica noastră. Scrie tot ce știi.
Poate că sunt puțin nervoasă.
Ce-ți trebuie?
Ce nu-mi trebuie? Nu mai am pansamente, fire de sutură...
Chiar îi legi picioarele cu bandă izolatoare?
Nu ne-am adus materiale pentru genul ăsta de dezastre.
- Ai un minut, Mina Minard? - Dacă am un minut?
Da, poate am un minut.
Poate aș mai avea vreo bucățică de pansament
să-ți pansez echipa, dacă n-ai fi condus-o
în modul cel mai incompetent, iresponsabil și aiurit...
Te simți bine?
Când s-a prăbușit schela, cred că mi-am pierdut ceva.
Ce-s alea?
Cred că sunt degetele de la picior.
- Doamne sfinte. - Poate că, totuși, Iisus purta pantofi.
Da. Bine.
Rinichiul donat e scos.
Suntem pe drumul bun.
E bine să operez din nou cu tine, omule.
Când am făcut asta ultima oară?
La atacul crocodilului.
Șoferul bărcii taxi aproape și-a pierdut fața.
- Ții minte? - Cum să uit? Acest cowboy nebun
a sărit în apă și s-a luptat să ia crocodilul de pe om.
Cineva trebuia s-o facă.
Tu erai în fundul bărcii și plângeai ca un copil.
- Când a fost asta? - Cu ani de zile în urmă.
Tocmai ridicaserăm clinica...
Și atunci Abby a decis că ne trebuie
- o afurisită de fântâna în față. - Nu te puneai cu Abby.
Știa întotdeauna ce voia.
Singura ei greșeală a fost aceea că s-a măritat cu tine.
Abby era soția lui... sau e soția lui.
Cum se mai simte acum?
Nu s-a schimbat nimic în EEG de luni de zile.
M-am gândit eu că așa o fi,
când am văzut că ai o nouă prietenă.
Rinichiul arată bine!
E bine irigat.
Nu voiai să asiști la operație?
Și să fiu nevoit să ascult amintirile alea răsuflate dinăuntru?
"Salut, Benji băiete".
"Mai aruncă un crevete pe grătar".
"Neața, omule", "Te pup, dom'le".
Dar tu de ce nu ești acolo?
Era foarte apropiat de Abby.
Deci asta era.
Știu că încă o iubește Keeton. Știu.
Dar nu m-am simțit niciodată pe locul doi până azi.
Salut, băieți.
Ce-i asta?
Un caz de abuz asupra unui bătrân.
A fost internat de cinci ori în ultimii ani
cu încheietura luxată și cu șoldul învinețit.
Cred că e fiica lui. N-are deloc răbdare cu el.
Nebuno... bătrânii mai cad, nu-i așa?
Nu e treaba noastră să ne amestecăm.
Ar trebui să sun la Serviciile Sociale. Ce amuzant...
Nu există așa ceva în junglă.
- Cine mă ajută? - Eu sunt bolnavă de inimă. Deci nu.
Nu-ți face griji. Nu voi lansa niciun fel de acuzații.
- Îi întrebăm separat. - E bine.
E cazul să folosim tehnici avansate de interogatoriu.
Nu ajută la nimic tamponul compresiv și piciorul ridicat.
- Pulsul i-a ajuns la 140. - Nu i se coagulează sângele.
Iei vreun medicament?
Nu iau medicamente alopate.
Poate are o problemă de coagulare.
Doar homeopate. Coajă de salcie când mă doare capul,
sunătoare când sunt trist, ginkgo pentru libido.
Toate sunt anticoagulante. Va trebui să folosim garoul.
Suntem la câteva ore distanță de clinică.
Dacă-i oprim acum circulația, nu-i mai putem salva piciorul.
Dacă n-o facem, va sângera în continuare.
Schela a făcut o tăietură curată.
N-o să-l las să-și piardă piciorul!
Iar eu nu-l las să sângereze prin degetele de la picior!
Clei! Clei de construcții.
Îl putem folosi să-i prindem temporar degetele la loc,
să-i oprească hemoragia până ajungem la clinică.
- Să-l repare Keeton. - Scuze, nu avem clei.
E șantier. Cum adică nu aveți clei?
Produsele petroliere hrănesc caracatița corporatistă.
- Am luat atitudine. - Tu glumești?!
Stai.
Ține asta. Apasă și nu-i da drumul, bine?
Iar tu încearcă să nu mai sângerezi.
Tu vii cu mine.
Stai.
E singură?
Nu, ea...
Nu. Nu.
Salut.
Operația a decurs bine, Ana. Cum te simți?
Mă doare.
Mă doare. Vreau să merg acasă.
Chemați-o pe mama să mă ia.
Vrea s-o chemi pe mama ei s-o ia acasă.
- Ești sigur că asta a spus? - E limba mea maternă.
Credeam că mama ta a murit
când erai copil.
N-am spus niciodată asta.
Ai spus că Eduardo era fratele mamei tale.
- Că el te-a crescut. - Voiam să zic fratele tatei.
Asta voiam să zic. Engleza mea...
Este perfectă.
Vorbești engleza perfect.
Te-am rugat să completezi formularul
și nu i-ai scris decât prenumele.
Care e numele de familie?
Ana, care e numele de familie al unchiului tău?
Unde locuiește? Câți ani are?
Nu e unchiul tău.
Ai spus să scriu ce știu.
De ce faci asta?
Nimeni nu cedează un rinichi...
Cu cât de plătește?
Mult.
Avem un transplant reușit, oameni buni.
Zee povestea odată despre seva acestui copac.
Se numește părul dragonului sau suflarea dragonului.
Mda. Genunchiul broaștei. Ochiul tritonului.
De obicei dormeam când ne citea Zee.
E un fel de pansament natural
cu proprietăți antibacteriene și hemostatice.
O putem folosi să lipim degetele la loc și să oprim hemoragia.
Nu e bun copacul ăsta.
Grozav. Nu mai avem decât vreo 3 milioane de verificat.
Eu am vrut să-i punem garou.
Tu ești ăla care voia să-i salveze piciorul.
Păi, altfel cum mai poartă șosete cu degete?
Vorbesc serios. Dar Pher?
Și "Chris" era abreviere de la Christopher.
- Și "Topher". - "Toph" ar fi sunat chiar bine, nu?
Știi, Brenner are dreptate.
Nu e ciudat.
Nu-i nimic ciudat între noi.
Nu că ceea ce facem noi aici n-ar fi ciudat.
E doar...
Uite, seva roșie. Am găsit seva roșie.
Da! Sângele dragonului.
Sângele dragonului. Asta e.
Vezi, n-am fost prea departe când am zis "ochi de triton".
Nu.
Mă acuzi că îi fac rău propriului meu tată?
- Nu te acuz de nimic. - Am făcut totul pentru omul ăla.
Îi decojesc strugurii, să-i poată mesteca.
Îi agăț cămășile de tufa cu spini parkinsonia.
Mă taie ca naiba, dar îi place cum îi miroase gulerul,
așa că o fac.
Cum explici vânătăile?
Sau celelalte răni pe care le are?
Știu că e foarte stresant să îngrijești pe cineva
și că uneori îți pierzi cumpătul...
Stai așa. Am vorbit cu Domingo
și nu a fost abuzat fizic.
Sigur că nu.
- A făcut sex. - Poftim?
Ce?
Da, nebuno, omul și-a pus-o.
Îmi pare rău.
Unele lucruri nu se schimbă.
Văd că încă mai sărbătorești
cu vechiul nostru amic Jack.
Ai dreptate. Vrei un pahar?
Îmi place direct de la sursă.
Unele lucruri nu se schimbă.
Clark, vrei și tu?
Nu, dacă mă pun pe băut acum, nu mă mai întorc la lucru,
- dar beți voi. - Pentru Abby.
Pentru cei pe care îi iubim.
Dr. Keeton, nu e unchiul ei.
Nici măcar nu se cunosc.
O plătește.
De când îi știi pe oamenii ăștia?
De vreun an. Au venit la clinica locală din Guayaquil.
- Erau împreună. N-am bănuit nimic. - Acum ce facem?
- Nimic. - Nimic?!
Ce să facem? Ne-am furat-o, dar s-a făcut deja.
Am transplantat un organ de pe piața neagră!
Ne putem pierde licențele! Ne vor închide clinica!
Punga de urină e goală. Rinichiul nu funcționează. La dracu!
- Ce se întâmplă cu el? - Probleme la inimă.
Sfântă Maria, nu poate să moară! N-am fost plătită încă!
Ori e un cheag pe arteră ori...
- Respinge rinichiul. - N-are sens.
Spitalul din Guayaquil
- spune că e compatibil. - Are nevoie de dializă.
- Aici nu se poate. Targă! - Nu-l lăsați să moară!
Dr Simpson! Ai spus că s-ar putea să meargă.
Calmează-te, Ana. O să fie bine.
Bagă calciu și bicarbonat. Îl băgăm în operație.
Ce-a vrut să spună cu "s-ar putea să meargă"?
E posibil să nu se potrivească perfect.
Ai zis că ai făcut toate analizele înainte de a veni.
Cu excepția analizei citotoxice. N-am avut nici timp, nici aparatură.
- Deci știai că e o șansă să-l respingă. - Una foarte mică.
- Dar știai! - Toată lumea știa!
Și Eduardo. Dar nu avea altă opțiune.
- A fost dispus să riște. - Și tu de ce ai riscat?
Nu trebuie să mă justific în fața ta.
Ba pe dracu! E clinica mea... și am făcut-o în sala mea de operații!
Jonah, te cunosc de 20 de ani, amice. Ești un medic nemaipomenit.
- De ce să... - Pentru că îmi dă 10.000 dolari!
Bine? Eu am intermediat afurisita de afacere.
Maturizează-te, Benji băiete.
Rinichiul pare pătat și cianotic.
- Respingere hiperacută. - Trebuie să-l scoatem. Dacă-i putem menține
scăzut nivelul potasiului și-l ducem la dializă, poate avem o șansă.
Foarfecă.
Ai grijă, amice. Îi ciupești artera și ne-am ars.
Cred că suntem arși deja.
Să fiu cinstit, transplantul în sine a fost un succes. Complicații sunt peste tot.
Cu asta te consolezi? Te ajută să dormi noaptea?
Niciun spital nu-i găsea donator.
- Oricum ar fi murit. - Măcar i-ai dat o șansă, nu?!
- Corect. - Prostii!
Nu știu de când faci trafic cu organe, dar aici nu e atelier de piese de schimb!
Nu ciopârtesc oamenii pentru organe. Dacă omul ăsta moare,
nu e complicație, e crimă și vina e a noastră.
- Tahicardie. Crește potasiul. - Nu mai are puls.
Încarcă la 200.
La o parte.
Iisuse Christoase!
Ești sigur că ține chestia aia roșie?
Dacă vreau să alerg?
De obicei n-o fac, dar dacă îmi vine cheful...
Pher, nu-ți punem degetele la loc. Le folosim ca pansament steril
- până ajungem la clinică. - Mi-e teamă că degetele alea
au văzut ultimul lor festival de muzică în aer liber.
De unde ai știut că-mi place asta, Mina Minard?
- O presimțire. - Pher, ultimul.
Dă tot ce poți. Eu suport.
Fir-ar! Iisuse Christoase!
M-am înșelat, am depășit măsura...
E de vârsta mea!
Vecina la care se furișează el la miezul nopții.
Între timp, eu sunt acasă, îi schimb plosca, ca o proastă ce sunt!
Încercai să fii o fiică bună.
Și eu am avut pe cineva...
odată...
Poate acum 30 ani.
Lucra la brutărie.
M-am dus să iau o pâine pentru tata.
Îmi cerea câte o întâlnire în fiecare săptămână
cu o precizie de ceas. Prostovanul era ca un câine cu un os în gură.
Știu și eu pe cineva.
Spunea "Vino cu mine la dans".
Eu răspundeam " Nu-l pot lăsa pe tata singur noaptea".
După aia a zis "Hai cu mine să navigăm".
Eu am zis "Dacă mă înec, se îneacă și tata".
Apoi spune că știe o cascadă...
Un loc nemaipomenit în care să te arunci.
- Ai dat vina pe tata și pentru asta? - Nu, de data asta i-am zis:
"Ai înnebunit?"
Bun așa.
"Nu mă arunc într-o cascadă."
Și data următoare?
N-a fost nicio dată următoare.
El n-a mai întrebat, eu nu m-am mai dus...
De ce?
Nici nu-mi mai amintesc...
Dar sunt convinsă că a fost un motiv bun.
Nu te simți bine când ai dreptate, nu?
Așa e. Nu te simți.
- Dr Keeton, nu poți. A murit... - Încarcă iar la 360.
- Încetează. - Încarcă la 360.
- Încărcat. - Liber!
- De când? - A murit de 58 de minute.
Dacă...
raportăm cazul...
vor veni după toți cei de aici.
Benji! Benji...
Nu-mi... mai spune așa!
Ora decesului 17:28.
N-a supraviețuit, nu-i așa?
Rinichiul n-a fost compatibil.
Mă crezi o persoană rea?
Nu...
Nu cred așa ceva.
Eu și mama...
am vândut deja totul.
Bijuteriile, patul...
Dr Simpson a venit în cartier.
A spus...
"Se poate trăi fără un rinichi."
Poți să trăiești fără un rinichi.
Da, poți să...
Dar n-ar fi trebuit s-o faci pentru bani.
Ce-a făcut el e ilegal, să nu mai spun de riscuri.
- N-ar fi trebuit să profite de tine. - Eu am profitat!
Aici nu avem prea multe șanse,
așa că dacă cineva îți oferă o șansă s-o iei de la capăt
și tu o refuzi, tu ești victima.
Regret că omul bogat a murit,
dar nu regret ce-am făcut.
Nu regret că mi-am încercat norocul.
Plaga arată bine.
O să te faci bine.
În America plătiți pacienții din buzunarul vostru?
Aici am făcut multe lucruri pe care nu credeam c-o să le fac vreodată.
Bun, încă două copci
și ești gata. Nu e chiar cea mai bună cosmetizare a mea.
Îmi place. Parcă piciorul spune "mă relaxez".
Relaxează-te, Mina Minard.
Da... mulțumesc.
Echilibrul și mersul ar trebui să fie bune.
Chitara mea. Am cerut unui muncitor să mi-o aducă.
Am să-ți compun un cântec.
Nu e necesar.
- Păi mi-ai salvat viața, Mina Minard. - Am ajutat și eu la chestia aia.
"Nu te pot plăti că-s cam lefter."
- Clinica e gratis... - "Mina Minard"
Așa.
- "Am cunoscut o Mina Minard." - Te rog, nu.
"Mi-a lipit degetele de la picioare"
"Iubitul ei mi le-a cusut."
Nu e iubitul meu.
"El spunea că e, dar dacă nu-i, "
"poate ești liberă diseară"
"să dansăm cu lumina lunii"
- Ai spus că ești iubitul meu? - Nu, am spus că nu ești singură, bine?
Și nu poți dansa cu lumina lunii, fraiere.
"Poate o luăm încet"
"și ne întâlnim să bem ceva la miezul nopții."
"Restaurantul se-nchide la miezul nopții..."
- Dar sunt singură! - Știu, dar tot nu te-ai fi întâlnit cu el,
așa că ți-am făcut o favoare.
"Am zis miezul nopții doar pentru că rima cu lumina lunii"
Dar merge și ora 23:00.
- De ce să nu mă întâlnesc cu el? - Pentru că nu e pentru tine.
- Dar cine e? - Nu știu.
Tu? Pentru că am făcut sex o dată?
Nu. Nu... nu știu. Poate. De ce? E chiar așa aiurea?
- Ești gelos? Ești gelos! - Nu!
- Parcă intraserăm în normal. - Așa e.
- Nu! Nu! Ăsta nu e normal. - Oarecum.
- Minard! - Unde pleci?!
Crezi că i-a plăcut cântecul?
Asta e curcuma pentru vânătăi. Se duc într-o săptămână,
dar ai putea să încerci să fii mai atent cu prietena ta?
Nu te mai furișezi din casă pe fereastră.
Nu mai are de ce s-o facă.
Dr Alvarez, ea e Lucia, vecina noastră cea prietenoasă.
Va învăța cum să aibă grijă de tata... cum să-i dea medicamentele, unguentele,
cum să facă sex cu el fără să-l ucidă!
Dumnezeule!
N-am vrut să te mint. Am crezut că te superi.
Erai foarte atașată de mama ta.
Mama a murit acum 30 ani, tată.
Ea ar fi vrut să fii fericit. La fel și eu. Așa că plec la Rio.
Întotdeauna mi-am dorit să locuiesc aproape de plajă.
Cheile de la casa lui.
Clanța se înțepenește.
Mă abandonezi, fata mea?
Te iert, tată.
Dar am nevoie de puțin timp pentru mine ca s-o fac.
Ai spus că nu te-ai arunca.
Lily, ai câteva minute?
Am primit un mesaj. Mama lui Mateo nu poate respira.
Mi-e teamă să nu fie un cheag, așa că mă duc s-o văd.
Deci fermierul sexy... n-a apărut în peisaj.
- Tot nu faci nimic în privința asta? - Doamne, n-am nimic.
De ce mă tot întreabă toată lumea?
- Scuze. - Ce vrei?
Voiam să vorbim puțin,
dar... putem s-o facem mai târziu.
- Sigur? - Da. Da.
- Bine. - E Minard! E vorba de Minard.
Îți amintești de tipul ăla din facultate cu picioare murdare
care cânta la chitară și toate fetele o luau razna în preajma lui
și tu nu înțelegeai de ce?
Nu? E ca în cântecul ăla...
"Nu știi ce-ai avut decât când l-ai pierdut." Acum e așa:
"Nu știi ce-ai fi putut să ai decât după ce ai făcut sex, beat, printre buruieni".
- Fuller, trebuie să plec. - Nu vreau să se vadă cu tipul ăsta!
Nu vreau să se vadă... cu niciun tip.
Vreau să se vadă... cu mine, cred.
Deci? Nu e momentul în care devii realistă
și îmi explici de ce agățatul lui Minard ar fi...
totalmente prostesc...
- Fă-o. - Ce?
Da. Agaț-o.
Încearcă-ți norocul. N-avem parte de prea multe șanse.
N-am chemat poliția, dacă asta te îngrijorează.
În ce mă privește, nu s-a întâmplat nimic.
Mulțumesc.
Nu e pentru tine. E pentru clinică.
Ar fi închis-o.
Pe tine te-aș arunca la lupi dacă aș putea.
Nu sunt chiar așa de rău, Ben.
Am cunoscut persoane care aveau nevoie de ajutor și i-am ajutat.
E chiar așa de simplu?
Primul caz a fost un avocat din Belize cu ficatul praf
și nimeni nu-i dădea unul pentru că nu se lăsa de băut.
Ai ucis o persoană fără adăpost pentru ficat?
Am găsit unul care nu muncea de ani întregi.
Am luat o bucată din ficatul lui,
iar acum el își întreține familia.
Câștigă ambii parteneri. Mă duc la clinici,
caut grupe de sânge, văd cine e doritor.
Nu mai spune. Și ziceai
- că ajuți oamenii. - Încă o fac, Ben.
Am deschis fonduri de întrajutorare prin toată lumea.
Să știi că și Clark are nevoie de o inimă.
E undeva la coada unei liste în New York.
Îmi pare rău.
Nu zău? Păi cei ca tine fură șansele celor ca ea.
- Ea e corectă. Așteaptă. - Ea speră un miracol!
Iar tu vinzi celui care dă mai mult!
Pentru că ei sunt mai mulți decât miracolele!
Știi ceva, amice? Toți suntem niște ticăloși egoiști. Tu, de exemplu.
- Ai nevasta în comă și ai o prietenă. - Nu vorbi despre Abby.
E la fel de naivă? Când va muri, banii se întorc
- la familia ei. - Taci dracului!
Încă o folosești să finanțezi clinica. Extraordinar!
- Râde ciob de oală spartă. - Am spus "taci"!
Spui că Abby era o femeie care știe ce vrea, deci trebuie să știi și tu
că n-ar putea decât să urască locul în care este acum,
conectată la aparate, hrănită prin tuburi. Cum de pui tu gheara
pe una din cele mai talentate și frumoase doctorițe
și o folosești pe post de bancomat?!
100 pesos pariul. Scor egal nu se plătește.
Charlie, ce faci...?
Cole! Ce...
Cole!
Destul!
Ben!
Te-ai antrenat, colega.
Dispari!
A fost bine toată ziua și dintr-o dată...
Bătăile inimii sunt normale și oxigenarea la fel. Cred că e o alarmă falsă.
Au! Au! Se poate întâmpla din nou.
Poate ar trebui să rămâi.
Așa... doar să ne asigurăm.
Dă-l încolo de lupus, femeie! Te ucid cu mâna mea!
Dar nu se poate duce acasă flămândă.
Mamă...
Pachamanca.
O tocăniță tradițională peruviană
gătită în cuptor subteran cu pietre fierbinți
pentru ca aroma pământului să rămână în mâncare.
Sper că nu te-ai deranjat prea mult. Este...
Ceva făcut la repezeală.
Sap o groapă, încing pietrele de râu,
îngrop carnea și legumele,
apoi acopăr totul cu pietrele
și le las la copt mai multe ore,
în timp ce mâinile mă ard
și ochii mă ustură și lăcrimează de la foc și ceapă.
Niciun deranj.
Nu vă grăbiți...
și bucurați-vă...
- Chiar a gătit sub pământ? - Din punct de vedere cultural, nouă...
ne place să facem lucrurile foarte dificile pentru noi înșine.
Noi suntem exact pe dos.
În Minnesota, asta se cheamă caserolă
și e făcută din supă la conservă și legume congelate.
Îmi cer scuze.
Ea n-a fost niciodată o femeie subtilă.
Face aluzii...
- Ce-a fost asta? - Profit de șansă.
Nu!
Dacă mai cânți un cântec despre mine, am să plec.
În regulă.
Încă două din astea, barman.
De ce ești murdar pe mâini?
Am fost la râu și mi-am îngropat degetele.
Am simțit că trebuie să-mi iau adio.
Deși, cred că unul a fost mâncat de o veveriță.
Ciclul vieții.
Știu că-ți par un bufon. Asta sunt pentru mulți.
Sunt ciudat, dar m-am obișnuit cu asta, așa că...
Ei bine, nu sunt în măsură să arunc cu piatra în alt ciudat,
dar nu cred că ești bufon.
- Iubitul tău crede. - El nu e...
Cred că vrea să fie.
Păi nu se poate.
E cel mai bun prieten al meu.
N-am să distrug asta prin...
- Hai să mai luăm un rând. - Bine.
Ar fi mult mai ușor pentru mine dacă ți-aș putea spune Chris.
Nicio șansă, Mina Minard.
Noroc.
O "deget-urare".
Acestea sunt poziții sexuale sigure care nu pun în pericol articulația șoldului.
Tu vei sta întins aici,
iar Lucia va fi așa.
Ăsta e bărbatul sau femeia?
Nu știu. Desenul ăsta e prea mic.
În regulă...
Domnule, eu voi fi șoldul artificial în acest dans.
Iar dr Alvarez este încântătoarea Lucia.
- Chiar așa? - Chiar așa.
Ea se va întinde pe spate...
așa...
Un picior întins, celălalt îndoit,
pentru ca tu să aluneci în adăpost,
iar ea să-și înfășoare cu ușurință picioarele în jurul tău.
Umilitor...
Domingo, poți ține picioarele drepte sau îndoite, dar nu mai mult de 90 de grade,
astfel încât să nu forțezi articulația.
Prima e rezolvată.
Mai sunt doar zece poziții de încercat.
- Ce te-a apucat? - Mă arunc, drăguțule, mă arunc!
Cu siguranță!
Știu că era prietenul tău.
Îmi pare rău.
Da...
Totuși, avea dreptate într-o privință.
Ceea ce fac cu Abby...
cu tine...
E în regulă...
Nu. Nu este.
Nu e cinstit față de tine.
Nu e ce și-ar fi dorit ea.
Ea și-ar fi dorit s-o las să plece.
Dar nu pot...
O să te cam usture.
Minard!
Am adus chifle!
Nu chiar... chifle,
dar ceva apropiat... gogoși. De fapt, nici măcar gogoși nu sunt.
Niște chestii prăjite, dar Charlie spunea că sunt comestibile și m-am gândit...
Ca lumea, frate. Sunt lihnit.
Ai să-ți uzi pansamentul.
L-am înfășurat în plastic,
așa că n-avem probleme.
Da.
Sigur...
Așa e, n-avem probleme.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript www.addic7ed.com